Агустин Гомес Лубиан
Целуна челото ми бялата дама…

Превод от испански: Никола Инджов, 1998

chitanka.info

Целуна челото ми бялата дама,

целуна го девствено и замечтано.

Да, бялата дама целува челата

на хора, които погиват рано.

Витае в косите ми нейната сянка

и с черна ръка ги разрошва смълчано.

Да, нейната сянка витае в косите

на хора, които погиват рано.

И странния порив в сърцето си сещам,

кръвта ми крилато тупти и припряно.

Да, сещам в сърцето си странния порив

на хора, които погиват рано.

Животът ми вече достига пространство

и време живяно, но неизживяно.

Живян, ала неизживян е животът

на хора, които погиват рано.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.